Det er rett og slett skummelt.
Jeg synes synd på ham.
Forskere undersøker en ny super-rabies
som er kjent som hundegalskap på folkemunne.
Helsemyndighetene kunngjorde at de har oppdaget sitt første tilfelle
av den nye rabies-stammen i mennesker.
Mens antallet rabiestilfeller fortsetter å vokse...
Presidenten forsikrer det amerikanske folk
om at det ikke finnes noen grunn til panikk
med tanke på rabiestilfellene.
...kommer fra sanskrit-ordet rabhas,
RABIES r'abies substantiv
som betyr "å utøve vold".
Denne rabiesstammen endrer pasientenes personlighet.
Akutt aggresjon, redusert smertepersepsjon og rastløshet,
tvangsmessig atferd.
Viruset kan forvandle et smittet menneske på 90 sekunder.
RABIES-APOKALYPSE RASERI ETTER REGJERINGENS SVAR
Verdens helseorganisasjon anslår at mer enn
4 MÅNEDER SIDEN FØRSTE SMITTE SMITTEDE: 9 MILLIONER
ni millioner mennesker er smittet med denne nye super-rabiesen.
Smitten ser ut til å spre seg fortere enn den kan begrenses.
6 000 000 000 SMITTEDE
Nødsentralarbeidere i store nordamerikanske byer
overveldes allerede.
De har blitt bedt om å ikke nærme seg noen som kan ha rabies.
Om vi ikke reagerer passende på dette utbruddet,
vil vi kjempe i mange tiår.
Denne super-rabiesen er ikke dødelig.
Faktisk dør ikke de smittede. De dreper.
...endrer hjernen og nervesystemet og skaper en svært voldelig art.
...aldri sett en sykdom utvikle seg så fort.
Det hvite hus er beleiret. USAs president
har blitt flyttet.
Med sammenbruddet i kommunikasjonen...
Samfunnet er nær ved å kollapse.
De drepte alle. Kvinner, barn.
Det må gå fort.
Gjenværende medisinsk og militært personell
leter desperat etter pasient null. Pasient null. Pasient null.
Morgan!
SJU MILLIARDER OG ANTALLET STIGER
Morgan.
- På tide å lage smultringene. - Smultringer.
For tidlig med ironi?
Ja, det er for tidlig med ironi, din drittsekk.
Vi har arbeid å gjøre. Åkeren pløyer seg ikke selv.
Ikke tving meg.
Vi er skjult under jorden i en atomsilo.
Vi har blitt utslettet av en styrke
som er mye verre enn du kunne ha forestilt deg.
En super-rabies som gjør mennesker til voldelige rovdyr.
Vi kaller dem de smittede.
Se på meg.
Det finnes ingen behandling.
Det finnes ingen kur.
En fiende som blomstrer ved hjelp av vold,
fare, raseri og ødeleggelse.
Sivile eller soldater?
Soldater. Kommer helt presis.
En likpose.
Prøv å være rask. Det er bursdagen til guttungen.
Jeg vet ikke hvordan du holder orden på dagene her nede.
Det er lett. Småen hadde aldri tilgitt meg om jeg glemte det.
...klokken 09.00 i sektor 2...
HVELV 04
- Når ankommer de? - Forsøkspersonene er skannet
- og er på vei. - Bra.
Vi kan begynne så fort Morgan kommer.
Dr. Rose, hvordan går det med fangene?
Pasientene våre er klare for observasjon.
"Pasienter"? Når skal du skjønne at vi er i krig?
Drep eller bli drept, for faen.
- God morgen. - Fikk du sove?
Ja, litt her og der.
Du skal få en sterkere dose. Du kan ikke jobbe med søvnmangel.
Nei takk. Jeg kan hvile når jeg er død.
Jeg? Jeg sov veldig godt. Takk som spør.
La oss få det overstått.
På stedet hvil, oberst. Festen har nettopp begynt.
Hent ham inn.
Kom igjen.
Åpne.
Pokker.
Sett ham ned.
Fjerde bataljon var 200 kilometer lenger nord
da de støtte på en gjeng smittede.
De klarte å ta to levende.
Vi mistet fem av våre egne da vi gjorde det.
Noen grunn til å tro at plasseringen vår er oppdaget?
Nei.
- Venstre er sikret. - Høyre er sikret.
Midjen?
Midjen er sikret.
Det er klart.
Hva kaller vi vår første pasient?
- Joe Cocker. - Stilig.
En landsmann og en flink artist.
Og han kunne danse.
- Klar? - Ja.
Jeg er klar.
Tid og tidevann, folkens. Kom igjen.
- Hei, kompis. - Ja.
Jeg tror ikke Joe er helt bra.
Gjenværende medisinsk og militært personell
lette desperat etter pasient null,
i håp om at vi kunne lage en vaksine med blodet hans.
Man kan ikke snakke smittede til fornuft.
Kommunikasjon er fullstendig umulig.
Bortsett fra for meg.
Jeg snakker språket deres.
Hvorfor?
Jeg har blitt bitt, men ikke forvandlet.
Først må vi forklare reglene.
Ha det klart for deg.
Du må samarbeide på alle mulige måter,
ellers blir tiden din her ubehagelig. Det er fullstendig opp til deg.
Jeg snakker, du lytter. Jeg spør, du svarer.
Det kan ikke forhandles. Forstår du?
Jeg er sikker på at du er overrasket over at jeg kan kommunisere med deg.
- Hvordan? - Tror det kan regnes som et spørsmål.
Har du et navn?
Jeg ser her at du ikke hadde legitimasjon
da du ble hentet inn.
Jeg kaller deg Joe.
- Joe Cocker. - Hvorfor?
Enda et spørsmål.
Skal vi gjenta? Jeg spør, du svarer.
Hvor er du fra?
- Minnesota. - Minnesota.
Sånn, ja. Det var ikke så vanskelig.
- Når ble du smittet? - I slutten av oktober.
Hva?
Var det i slutten av oktober?
Vi hengte opp halloween-pynt.
Er du sikker?
Er du sikker på det?
Ja.
Gi meg Minnesota-mappen.
Hent frem all data vi har om Minnesota.
Og be Morgan om å fortsette å presse ham om det.
- Skal bli. - Hvordan er de vitale funksjonene?
La meg sjekke.
Greit. Og hvem bet deg?
Geografisk mulig. Se. November, desember...
Det er ikke i nærheten engang.
Det er en av de tidligste vi har snakket med.
Kom igjen, Morgan. Gi meg det jeg trenger.
Fortell meg om angrepet i dag.
Vi syntes det var råflaks da soldatene deres kom.
Følelsen i magen min...
- Mener du lengselen? - Hva?
Du mener lengselen etter å bruke vold,
være voldelig, rive av noen hodet.
Rive ut tennene på noen. Snakker du om lengselen?
Ja, jeg vet om lengselen, Joe.
Vi er ikke så forskjellige, jeg og du.
Som lyst.
Jeg forstår deg, kompis.
Og jeg vil hjelpe deg.
Joe.
Hvor mange av dere reiste i dag?
- To hundre, 250. - To hundre og femti? Det var mange.
Vi slet soldatene deres i filler.
Og om ikke for disse lenkene...
Du, har du hørt om Daniel Burnham før?
Daniel Burnham var arkitekt. En helt genial arkitekt.
Han tegnet masse berømte bygninger i hele USA,
inkludert den første skyskraperen i Chicago
og den fantastiske bygningen i New York City,
Flatiron. Uansett. Hans egentlige lidenskap var vin.
Danny Burnham sendte sin verden rundt, to ganger,
på trege lasteskip. Noen ganger kunne vinen
bruke mange år på å komme tilbake til ham.
En dag var kona mi og jeg
i en vakker bygning som Burnham tegnet i
nitten hundre og noe.
Og vi fant fem gamle, nydelige, støvete kasser
med Daniel Burnhams vin. Poenget er
at når Daniel Burnham åpnet en flaske av vinen sin blant kompisene sine,
leste han den lange listen med alle landene
hver av flaskene hadde reist til,
så når de drakk den, visste de at det ikke bare var en slurk
nydelig vin.
Dette var en tur rundt hele jævla verden.
Denne vinen er den eneste forbindelsen min til fortiden, Joe.
Til den verden som var.
Husk det.
Vet du, Joe? Jeg har glemt hvordan frisk luft føles.
Og solskinn. Jeg hater dette stedet.
Jeg hater å se at dere har det vondt.
Jeg hater å ikke kunne hjelpe dere, men jeg vil forstå dere, Joe.
Det ser ut til at vi gjør fremskritt der inne.
Pokker.
Du. Ta det rolig.
Ikke tving meg til... Kom igjen. Ta det rolig.
Jeg vil hjelpe deg.
Hør på meg!
Hva feiler det deg?
Jeg prøver å gjøre fremskritt her. Hva feiler det ham?
- Går det bra? - Ja, det går fint.
- Hva er det han sier hele tiden? - At jeg kan kysse meg selv i ræva.
Si at vi hadde gjort det om vi kunne, alle sammen.
Hvorfor duller du med jævelen?
Vær så snill, oberst.
Når var sist halloween?
Forrige oktober.
Nei, som vi feiret.
For halvannet år siden.
Tommy var Spider-Man.
- Jeg vil ha svar. - Ligg unna, oberst.
- Hva er problemet? - Vi har ikke noe problem, oberst.
Han må bare roe seg ned. Det er alt.
Pisspreik. Få ham inn igjen
og vis monsteret hvem som er sjefen, ellers gjør jeg det.
- Det holder, oberst. - Denne fyren.
Det har du pokker så rett i.
- Hva er det han gjør? - Oberst!
- Hei! - Hva er det?
Jeg synes at han ser ganske rolig ut.
Hva feiler det deg? Har du mistet vettet?
- Han kastet bort tiden vår. - Han var fra Minnesota.
Han ble smittet på halloween,
noe som er før alle tidligere meldinger om smitte.
Han kan ha vært en forbindelse med pasient null.
Slipp meg.
Skal du skyte meg, oberst?
Det finnes en million til som ham.
Hva i...
Sett vekk den jævla vinen. Rydd opp i rotet.
- Du er en drittsekk. - Hent inn den neste.
Du ble født som drittsekk, og du vil dø som en drittsekk.
Jeg hater dette jævla stedet.
Om du misbruker autoriteten din sånn igjen,
tar jeg fra deg kommandoposten din.
- Ordrene mine... - Ordrene er å beskytte
laboratoriet mitt. Det vi gjør her, er å forske,
ikke henrette. Du skjøt ham for å hevne deg på meg.
Ikke tenk på å nekte engang.
Du er sur fordi jeg fornærmet deg og snakket til deg som et barn.
Men jeg har ikke noe valg når du oppfører deg som et barn.
Jeg skjønner at du er frustrert,
men du jobber i en vitenskapelig, ikke en militær operasjon.
Jeg skjønner det,
men gjør du noe sånt igjen,
lover jeg at du vil angre på dagen vi møttes,
om du ikke gjør det allerede. Er det klart, oberst?
Jeg tolker det som et ja.
Han var sammen med en mye større flokk enn vanlig.
To hundre og femti, sa han.
En ulveflokk holder seg stor nok til å jakte sammen,
men liten nok til at alle får mat.
Og 250 er ikke en flokk, det er en jævla hær.
Jeg vil at du skal roe deg ned. Ta et par sånne.
Nei! Jeg kan ikke ta flere piller.
Det gjør meg sprø.
Jeg har mareritt hele tiden. Livlige tilbakeglimt.
Stå stille. Jeg skal ta pulsen din.
Ja, tilbakeglimt. Fortsett.
Jeg hører henne skrike, men jeg kan ikke...
Jeg når henne ikke.
- Slutt å pine deg selv. - Det er alt jeg gjør. Piner meg selv.
Slutt.
Janet og jeg hadde en greie.
Vi likte aldri å si ha det til hverandre,
for det høres så permanent ut.
Så i stedet for å si ha det
valgte vi et tilfeldig tema fra alfabetet.
Og vi gikk gjennom alle 29 bokstavene i alfabetet,
om og om igjen, men vi sa aldri ordene
- "ha det". - Søtt.
Ja.
Det er søtt.
Savner du ikke det? Savner du ikke å være søt?
Å være menneskelig? Jo.
Det går bra med deg.
Jeg håper du er forsiktig.
Unnskyld?
Er det lurt å være sammen med en som har blitt bitt,
fra et vitenskapelig perspektiv?
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Eller kanskje dette er et perverst forskningsprosjekt?
Jeg vet ikke. Si det du.
- Herregud. Der har vi det. - Hva?
Du er opprørt fordi jeg bryr meg om Morgan, ikke sant?
- Unnskyld? - Oberst, jeg ville ikke valgt deg
om du så var den siste mannen på jorden.
Vet du hva som er det første de lærer en ranger om kontraopprør?
Opplys meg.
Når man møter en gruppe mistenkte terrorister
og en i gruppen er en kvinne, tar du henne først.
Vet du hvorfor?
Du kan aldri stole på en kjerring.
Er det en trussel, oberst?
Jeg sier det bare.
- Vet du hva jeg tror er grunnen? - Nei. Få høre.
Kvinner må alltid jobbe hardere for å vise hva de kan.
Derfor blir de alltid smartere
og farligere enn sine mannlige motstykker.
- Er det en trussel, doktor? - Jeg sier det bare.
TO-PERSONSKONSEPTET GJELDER
Hei.
Ikke gjør det.
Vi må se om det fungerer.
Vær så snill.
Du må fortsette å ta det. Vær så snill.
Noen ganger hører jeg musikken.
INGEN GÅR ALENE
Nå kommer vi, sersjant.
Jeg sier hele tiden at pasient null
vil være en kåt, sinnssyk jævel
som stakk pikken i fitta til en ulv eller en prærieulv.
Du er en syk jævel, Scooter. Jeg liker det.
Si det til fyren som fikk HIV ved å knulle den rhesusapen.
Det har aldri blitt bevist.
Fordi ingen ape med selvrespekt vil innrømme noe slikt.
Er alt en vits for deg?
Når det er mulig.
Om jeg ikke ler, gråter jeg.
Jeg velger å le. Greit?
Sikre venstre side.
Venstre side er sikret.
- Kjernen. - Kjernen er festet.
SMITTEVERNKONTORET
Midjen er festet.
Midjelenkene er festet.
Hva kaller vi neste pasient?
Vi kaller ham Pete Townshend.
Si til Pete Townshend at jeg er en stor fan.
- Selv av sologreiene. - Skal bli.
Han er løs. Pass på!
Lenk ham til stolen!
Pokker!
- Hva i helvete? Kom igjen! - Kom deg vekk!
Scooter! Hei!
- Nei! - Nei! Hei!
Scooter!
- Få ham ned! - Vent!
Sikre ham den jævelen!
Hold ham nede!
Hold ut, Scooter!
Fortsett videre. Faen! Reis deg.
Få ham opp!
Scooter, fortsett å gå. Kom igjen. Vi må fortsette.
- Kom igjen! - Få ham oppå.
- Morfin! - Morgan, ikke la meg forvandles.
Vi må skynde oss!
- Ro deg ned, Scooter. Tid! - Sytti sekunder.
Ikke la meg forvandle meg.
Sekstifem sekunder. Scooter, ta det rolig.
Husk at jo fortere hjertet ditt slår, jo fortere sirkulerer viruset.
Scooter.
- Vi er fremme. - Gi ham mer morfin.
Lukk øynene og fortell om ditt lykkeligste minne.
- Mitt lykkeligste minne? - Ja.
Kona mi og jeg var i byparken og lærte Tommy...
- Hold ham i snakk. - Alt i orden.
Alt er i orden.
- Tid? - Tjuefem sekunder. Fortsett.
Alt er i orden.
- Tid? - Tjuefem sekunder.
Det ordner seg. Kom igjen, kompis.
Kom igjen, Scooter. Greit.
- Kom igjen. - Kom igjen, Scooter.
- Tid? - Ti sekunder.
Ikke la meg forvandle meg. Jeg kan ikke leve sånn.
- Bevar roen. - Fem.
Hører dere? Jeg kan ikke leve sånn.
- Tre, to. - Gratuler Tommy med dagen for meg.
- Lov meg det. - Jeg lover.
Faen.
Bra jeg runker med venstre hånd.
Bra jobbet, alle sammen.
Jeg skal bare undersøke deg.
Puster han?
Han har fått sjokk.
- Bind ham. - Hva?
- Vi rakk det i tide. - Bind ham.
Han er smittet. Bind ham.
- Nei, vi rakk det i tide. - Bind ham.
- Jeg bruker en epinject. - Du vet at det ikke går, Gina.
- Bind ham! - Kom igjen, Scooter.
Vær så snill. Kom igjen.
Scooter.
Gina!
Nei!
Du lovet ham det.
Det var det han ønsket.
Det er det vi alle ville ha ønsket.
Han var en grei kar.
Han kommer til å bli savnet.
Hva er all forskningen godt for,
når du ikke kan beskytte noen?
Når du ikke kan få ham tilbake?
Pokker ta.
Kom hit.
Det ordner seg.
Gratulerer med dagen, Tommy.
ELSKET SØNN-THOMAS MURPHY 2. MARS 2012-2. JANUAR 2017
Si til pappaen din at vi er glade i ham og savner ham allerede.
Jane, jeg har thaimat.
Du.
- Hva skjedde? - Det går bra.
Jeg prøvde å nå øverste hylle.
De skitne låtene? Øverste hylle?
Er du sprø? Nei, kom igjen.
La den være. La oss spise her.
- På gulvet? - Ja, på gulvet.
Du elsker gulvet, ikke sant?
- Ja. - Gulvet er favorittstedet ditt.
Du er sånn en stor unge.
- Den store ungen min. - Ja.
Det handler ikke om Scooter. Konsentrer deg om pasienten.
Du må være skarp. Smittedato,
smittested. Hvor er pasient null?
Du må bare elske The Who.
La det være klart. Du må samarbeide på alle mulige måter,
ellers vil tiden her bli ubehagelig. Jeg vil gjøre den ubehagelig.
Det er helt opp til deg. Jeg snakker, du lytter.
Jeg spør, du svarer.
Det kan ikke forhandles. Forstår du? Nikk om du gjør det.
Har du et navn?
Jeg skal kalle deg noe. Jeg kaller deg Pete Townshend.
Hvorfor det?
Jeg stiller spørsmålene. Fødested?
Fødested? Greit.
Vil du ha det sånn? Vi kan gjøre det sånn.
Her, ja.
Hvordan føles det? Liker du det?
Liker du det? Liker du The Who?
Musikk har en interessant virkning på dere.
Hørselen deres har endret seg. Dere kan ikke prosessere harmoni.
Ingen harmoni lenger. Jeg mener... Musikk.
Det eneste fine vi faktisk har igjen,
og dere ødelegger til og med det.
Og etter det du gjorde med Scooter,
har jeg ingen grunn til å ikke spille alle jævla plater jeg eier for deg.
Jeg har soul, hip-hop.
Jeg har masse rock 'n' roll, Pete. Hører du?
Kjennes det godt ut? Kjennes det fint ut?
Ja? Fødested?
- Minnesota. - Når ble du forvandlet?
- Mer enn et år siden. Oktober. - Oktober? Er du sikker?
Det var dagen før bursdagen min.
- Kona mi bet meg. - Hvor?
- Hjemme. - Og hvor er hjemme?
Saint Paul.
- Vet du noe om pasient null? - Hvem?
Den første smittede.
- Mener du originalen? - Originalen, ja.
Vet du hvor han er? Du vet hvor han er.
Vil du høre på mer musikk?
Kom igjen. Spill den jævla musikken.
Det reddet ikke vennen din. Det vil ikke redde deg.
Ingenting kan redde deg.
Morgan!
Hvor er pasient null?
Morgan.
Gi meg én god grunn til å ikke blåse hodet av deg.
Du tok vennen min,
bestevennen min her inne.
Den eneste som fikk meg til å le i denne gudsforlatte verdenen.
Greit? Du drepte ham. Du tok ham fra meg.
- Morgan! - Hvor er pasient null?
Jeg kan spørre hele dagen.
Hvor er han?
Gjør det.
Begge ble forvandlet for halvannet år siden, i Minnesota.
Det gjør at vi tror...
Kan en av dem være pasient null?
Nei. Begge ble forvandlet av en annen smittet,
men pasient null kan være en del av denne tidlige Minnesota-flokken.
Vi må utvide søket
rundt området der vi fant begge pasientene i dag.
Hvorfor skulle vi tro noe de sier?
De lyver ikke.
Sier du at de har et slags moralsk kompass?
Nei. Studiene våre sier oss at det ikke finnes bedrag
blant smittede.
Reaksjonene deres, selv om de nesten alltid er voldelige, er ærlige.
Hvorfor det?
Vi studerer fortsatt det nevrale kontrollsenteret deres
for å skjønne det, men jeg kan si...
Vi kan ikke risikere flere soldater på enda et usikkert oppdrag.
Det er det alt koker ned til.
Vi kan ikke lage en vaksine uten pasient null.
Og det finnes ingen plan B.
Ingen plan B betyr ikke at vi ikke har en bra plan A.
Jeg hadde rett om Vegas.
Jeg ga oberst Knox en rapport
om at vi ser mer og mer
utvikling i tilpasningsdyktig og strategisk atferd blant smittede.
Det sto at så lenge Vegas-anlegget var utsatt,
var det uunngåelig at de smittede fant en vei inn.
Jeg ordnet det på en passende måte.
Oberst Knox skrotet rapporten...
Det var i beste fall spekulasjon.
...og det gikk akkurat som jeg forutså.
Dette har ingenting å gjøre med det vi snakker om.
Dette har alt å gjøre med det vi snakker om.
Jeg prøver å si til dere
at de smittede ikke bare er syke mennesker som lider av en mangel.
Noe nytt, smart og farlig utvikler seg.
- De lærer. - Akkurat.
Hun har rett. De lærer. De utvikler nye strategier.
- De blir mer bevisste. - Reiser i større flokker.
Akkurat. Hvor mye lenger tror du det tar
før de skjønner at vi er her nede? Det skjer.
Sir.
Dere har rett.
Det høres ut som en grunn til å handle.
- Nei. Med all respekt... - Hun hadde rett om Vegas.
Takk.
Tusenvis av mennesker døde på den basen,
og det er ikke noe du burde være stolt av å ha hatt rett om.
Hva sier Cheyenne?
Sambandet med NORAD og USNORTHCOMs alternative kommando er fortsatt nede.
Send ut lag for et grundig søk.
- Sir. - Tiden løper fra oss.
Anderson.
Sett i gang.
Bra jobbet.
Han er en drittsekk.
Vi kan få barn, du og jeg.
Kom igjen, Janet. Skal du ikke snakke om dette noen gang?
Jeg vet hvor gjerne du vil ha ditt eget barn.
Det er ikke sant. Jeg...
Jeg vil ha et barn med deg.
Jeg elsker deg for at du sier det. Men du vet at det er det.
Vi var enige om å vente til vi hadde råd til surrogat.
Det er så mange barn der ute som trenger et hjem.
- Hva er det du... - Spis pad thaien din.
Jeg hørte skudd tidligere.
Nei. Det er ingenting.
Det hørtes ikke ut som ingenting.
Det er det vanlige.
Jeg vet ikke hva "det vanlige" betyr,
for du forteller meg aldri noe.
Tro meg, du vil ikke vite det. Det er stygt der ute.
Det er styggere her inne.
Du vet at i filmer,
når det kommer en romveseninvasjon, så samler alle seg
for å bekjempe en felles fiende?
I virkeligheten viser det seg at det er litt mer komplisert enn det.
Alle vil drepe alle andre for å få mat og ly.
Det finnes mer som er komplisert.
Er det legen?
Jeg kjenner det på meg.
Hun er pen.
Janet.
Jeg tok dem for gitt, de enkle tingene som gjorde meg menneskelig.
Som tårer.
- Du er alt for meg. - Ikke alt.
- Hør på meg, vennen. - Jeg er ikke vennen din.
- Du. Janet. - Jeg er en av dem!
Jeg vet at du ikke vil høre dette, men da jeg var der ute,
likte jeg det.
- Enkelheten, friheten. - Nei.
- Volden. Du må gi slipp på meg! - Nei.
- Vær så snill. Hold deg unna meg. - Nei.
Du må love meg
at du ikke skal gi opp.
Vi kommer en vei her.
Behandlingen fungerer.
Det finnes fortsatt håp.
Ikke gi opp. Greit?
Og jeg elsker deg.
Greit.
V står for vals.
Husker du da vi tok det kurset i selskapsdans
og falt om kull?
- Jeg må gå. Ha det. - Nei. Ikke gå fra meg.
- Ikke. - Hvor avsluttet vi?
Det er R-S-T. Jeg tror det er din tur.
- T. T. - Velg en bra en.
- Er du klar? - Greit.
- T står for tårer. - Greit.
Du gjør meg så lykkelig at jeg ikke husker sist jeg gråt.
- Det er bra. - Bra.
Tårer.
Jeg savner tårene mine. Jeg...
Kanskje vi skal la vampyr-greia ligge i én dag.
Du ser for jævlig ut.
Hva? Takk.
Det går bra.
Hvordan er prøvesvarene?
Vi vet fortsatt ikke hvorfor blodet ditt er motstandsdyktig.
Men antistoffet
hemmer viruset til Janet.
Greit.
Det sinker infeksjonen og roer til og med raseriet.
Bra.
Men bare midlertidig. Se.
Rotten ble behandlet med den nyeste vaksinen av blodet ditt.
Det var etter bare fem minutter.
Han er bak deg enda.
Han ser ut som en drittsekk, til rotte å være.
Jeg prøver å fortelle deg
at det fortsatt er lenge til vi har en vaksine.
En vaksine vil forhindre videre smitte, men...
Morgan, du må begynne å høre på meg når jeg sier
at det ikke finnes noen garanti for at jeg kan få Janet tilbake.
La være. Ikke dette.
- Du hører ikke på meg. - Vær så snill. La være.
Jeg trenger det ikke. Ikke i dag. Spar meg.
Greit?
- Jeg kjenner hvordan du tar på meg. - Gina...
Jeg ser hvordan du ser på meg.
Jeg elsker deg, Morgan.
Jeg elsker at du fortsatt elsker henne. Jeg gjør det.
Men det er på tide å gi slipp på henne.
Ikke fortell meg hva det er på tide at jeg gjør.
Det er ikke din plass. Bare gi deg
et øyeblikk. Pokker ta.
Ja, og hun er ikke død, forresten. Greit?
Nei. Hun er noe verre.
Gravid
Unnskyld.
- For hva? - For hva? Butikken.
Platebutikken skulle være eventyret vårt.
- Det er greit. - Det er ikke greit.
Må vi selge gifteringene våre for å betale strømregningen?
Kom igjen.
- Kanskje jeg burde undervise igjen. - Nei!
Du hatet å undervise. Butikken er drømmen din. Drømmen vår.
Det vet du, og jeg gir ikke opp om jeg så må ha ti jobber.
Janet!
- Morgan! - Nei!
Tartakoff. Stabssersjant.
Downey. Kaptein.
Han het Hank Downey.
Han var en av mine.
Nei!
Unna vei.
- Hva skjer? - Alarm på krematoriet.
Slipp ham. Jeg kan skyte ham.
Vent. Ta det rolig. Ikke drep ham.
Gi meg én god grunn til å la være.
Ta det rolig, Knox.
Han sier at han vil snakke med den som forstår.
Håndleddet er sikret.
Sikrer midje.
Sjekk sekundærlenken.
Sekundær...
Midjen er sikret.
Lenkene er festet.
Tre, to, én, slipp.
Slipper.
Gå ut.
Sakte.
Du.
Hallo.
Musikken påvirker ham ikke i det hele tatt.
Ingenting.
Ikke det spor.
- Han røyker. - Han røyker.
Han hadde legitimasjon fra University of Minneapolis.
Professor Michael Jansen.
- Hva slags professor? - Det står det ikke.
- Vær forsiktig. - Ja da.
Jeg elsker denne sangen.
Ville du snakke med meg?
Jeg ville se om ryktene var sanne.
"Ryktene"?
Jeg visste ikke at jeg var så populær. Hvordan vet du om meg?
Du kjenner oss smittede. Vi elsker å sladre.
- Var du professor? - Det var yrket og lidenskapen min.
Husker du noe om menneskelivet ditt?
- Husker du at du underviste? - Så klart. Gjør ikke du?
Hvordan vet du at jeg var...
Som sagt sprer ryktet seg. Hvilket fag?
- Biologi. Jeg sluttet. - Ja.
Jeg hadde også gjort det om jeg måtte undervise videregående-neandertalere.
Ikke snakk stygt om ungdommene.
Nei takk. Jeg sluttet.
Bra for deg. Men jeg er røyker på livstid.
Det dreper deg til slutt, vet du.
Når ble du smittet?
Da begynner vi. Når ble du smittet?
Når ble du smittet?
Når ble du smittet? Nei? Vil du ikke leke?
Er det sånn du vil ha det? Vil du være snill? Vil du være røff?
Jeg har hele dagen og hele natten.
Merkelig nok har jeg ikke noe sted jeg må være i kveld,
så det er bare et tidsspørsmål.
Tro meg, unge mann. Tid er en luksus du ikke har råd til.
- Så musikken plager deg ikke? - Nei.
Skal den det?
Den har plaget alle andre smittede, så ja.
Så på grunn av atferden til noen få, antok du at vi var like alle sammen?
- Bare en observasjon. - Bred observasjon.
Det tar ikke høyde for individualitet.
Unnskyld. Så alle smittede er forskjellige?
Ja, men hvorfor skulle vi ikke det?
Alle usmittede er forskjellige.
Se på deg. Du ble bitt.
Viruset endret deg nok til å kommunisere med oss, men
du er likevel ikke egentlig en av oss.
Er du vel?
Nei, jeg er ikke en av dere.
Tilbake til saken.
Vil du fortelle meg om pasient null?
Hvorfor skulle jeg svare på spørsmål?
Og om jeg gjorde det, hvorfor skulle jeg være ærlig?
Fordi jeg ber så pent, og jeg vet at du ikke kan lyve.
- Jaså? - Jeg tror det.
Det er i det minste sånn jeg forstår naturen din.
Er det sånn du forstår naturen min?
Det er ganske søtt.
Tro meg, jeg har sett mange av dere komme og gå.
Mange, men ikke alle.
Så du er avviket.
Jeg liker å tenke på meg selv som spesiell.
Tror du ikke på unntak?
Jeg tror på unntak.
- Kom igjen. Forklar. - Jeg...
Dette bør bli bra.
Fri vilje, professor.
Jeg tror du mistet den da du ble forvandlet.
Jeg skjønner.
Så hypotesen din er at fordi jeg ikke lenger er menneske,
så har jeg ikke fri vilje.
Men likevel snakker jeg med deg og nyter en røyk.
Det er jo ikke trekk man assosierer med
et dyr.
Faktisk vil jeg si at vi er en mer utviklet art enn dere.
En utviklet art som tilintetgjør uten samvittighet.
Ja, akkurat som mennesker,
som tilintetgjør kyllinger og kuer uten samvittighet.
Nei, kom igjen. Det er mat. Det er næring.
Hva tror du vold er for oss?
Vil du fortelle meg hvordan du ble smittet?
Jeg underviste den dagen det skjedde.
Jeg hadde akkurat begynt en forelesning om middelalderfilosofi.
St. Augustin sa at mennesket må elske
fordi han er ufullendt.
Å elske er en god handling.
En unik menneskelig evne,
gitt som gave fra en høyere makt.
I St. Augustins Doctrine of Love
skriver han at...
"Å ikke elske er å være ufullendt,
"å ikke elske er å ikke være menneske." Unnskyld meg.
Hallo.
Ja. Hei, vennen. Jeg kan ikke snakke akkurat nå.
- Jeg er opptatt... - Folk blir angrepet.
- Hva? - Du må komme hjem.
- Jeg er redd. - Vent. Ro deg ned.
- Jeg hører skrik. - Hva skjer?
Vent. Jeg ringer tilbake.
Hjelp meg, vær så snill...
- Skynd deg. Kom igjen. - Jeg kommer.
Herregud. Hva er det som skjer?
Hva skjedde med familien din?
- Hva? - Familien din.
- Familien min? - Ja.
Vet du hva som skjedde med dem?
Når viruset tar over kroppen din,
er det som om...
...hver eneste nerve har blitt strukket...
Hjelp!
...kuttet med knust glass
og dynket i eddik.
Men selv i all denne smerten
ble jeg drevet av én fengslende tanke.
Jeg måtte treffe familien min.
Legg igjen beskjeden etter pipetonen.
Vennen, det er meg.
Jeg så nyhetene. Ring meg tilbake så fort du kan. Greit?
Jeg elsker deg.
Gudskjelov. Du er trygg.
Du er trygg.
Jeg prøvde å ringe moren min, men alt er opptatt...
Vennen...
Hva er det?
Jeg rev av lemmene til kona mi som vinger fra en sommerfugl.
Hun tryglet meg om å slutte.
Og ropte navnet mitt.
Men jeg kunne ikke før
jeg rev ut hjertet hennes.
Pappa?
Jeg ville si til henne at jeg ikke var pappaen hennes lenger.
Du er et jævla udyr.
Av menneskene og de smittede,
hvem tror du er øverst i utviklingskjeden?
- Ikke dere. - Jeg er uenig.
Hjernene våre er forbedret av viruset.
Det befrir oss fra begrensningene ved det dere kaller menneskelig.
HVA SIER HAN? GÅR DET BRA?
- Hvor er pasient null? - Han finnes ikke.
Viruset begynte et sted. Hvor er han?
Raseriet. Raseriet begynte her mot regjeringen.
De rike, de fattige, utlendingene, de intellektuelle, de konservative,
feminister, misfoster, hva det skal være.
- Det var der det kom fra. - Hold kjeft.
Vi ble så sinte av så mange gode grunner, og ingen.
Viruset har slumret i oss siden tidenes morgen.
- Hold kjeft. - Og det ekstreme moderne stresset...
- Hold kjeft. - ...har gjort at det våknet.
- Vi er alle pasient null, egentlig. - Hold kjeft.
Hold kjeft, for pokker!
Ser du?
Vi er ikke så forskjellige, er vi vel?
- Hva sier han til deg? - Beklager. Han diskuterer med meg.
- Han er smittet. - Jeg vet det.
Trenger du et øyeblikk?
Nei, det går bra. Beklager...
- Jeg burde ikke ha slått ham. - Nei, du burde ikke ha slått ham.
- Han er en drittsekk. - Ikke slå ham igjen.
- Jeg skal ikke det. - Ikke la ham gå innpå deg.
Gå inn og ta kontroll.
Jeg vil bomme den røyken likevel.
Takk.
Hvor lenge har du vært gift?
Er det et spørsmål?
Det er fint å være forelsket, ikke sant?
Skal du lekse opp for meg om kjærlighet? Hva vet du om det?
At jeg drepte familien min, betyr ikke at jeg ikke var glad i dem.
Takk.
Hvordan har kona di det?
- Bra. - Har hun det?
Nei. Takk som spør.
Jeg vet ikke om kona mi er et menneske lenger.
Sånn har hun det.
Jeg husker hvorfor jeg sluttet.
Så det er derfor du er så interessert i å finne pasient null.
Nei, det er fordi dere er en sykdom.
En sykdom jeg tror kan kureres.
- Ser jeg syk ut? - Ja.
Jeg tror ikke vi er sykdommen.
Jeg tror mennesker er sykdommen, og vi er kuren.
Motgiften som har blitt gitt til jorden
for å bli kvitt menneskesmitten.
Hvordan går det med hodepinene?
Flott, takk.
Jeg vet mer om deg enn du vet selv.
De hodepinene er raseriet inni deg
som lengter etter å slippe fri.
Takk for den lærerike praten.
Men vi er i krig.
Om vi er i krig, foreslår jeg at du spør deg selv hvem som vinner.
Tror du dere vinner? Jeg skal si deg en ting.
Samme hvor liten menneskerasen blir, vil vi fortsette å kjempe.
Vi vil fortsette å være nysgjerrige.
Vi vil fortsette å finne løsninger og fortsette å tilpasse oss,
for det er det vi gjør,
og det er det vi har gjort siden tidenes morgen. Greit?
Ser du meg gni meg i hodet og ta noen piller
og trekker slutningen at jeg har kronisk hodepine?
Jøss, Columbo, så du brunfarge-skillet
rundt ringfingeren min og trakk slutningen at jeg var gift? Og så da?
Du har lurt meg. Du har drevet med lureri.
Lureri, slik som måten du kom deg inn hit på.
Du hevdet at du ville snakke med meg,
og det er det vi har gjort. Vi har snakket og snakket
og snakket. Vi har snakket i sirkler,
ikke om noe spesielt.
Nei. Det er bare tilfeldig tøv.
Du kaster bort tiden min.
Tid.
Tid som du sier at jeg ikke har.
Gina, kan du hente frekvensdetektoren din?
Hva foregår?
Tror du han sender et signal?
Jeg vet ikke.
Morgan?
Hei!
Du visste om meg, ikke sant?
Akkurat som professoren.
Hele jævla greia var en felle.
Herregud. Dere ville bli fanget.
Ja, jeg vet det, og nå skal du snakke, din jævel.
Vakter, åpne 23.
Vakter. Åpne port 23. Vakter.
Gå!
- Kom igjen. - Åpner porten.
- Er du sikker? - Pass på bak oss.
Jeg trenger en kniv.
Her.
Den sendte definitivt et signal.
Men hvem satte sporeren inn i Pete Townshend?
Jeg vet ikke. En smart, strategisk utviklet smittet.
Han sa det. Han jeg avhørte. Professor Drittsekk.
De vet om meg.
De vet hva vi prøver på her.
De vet at vi prøver å stoppe dem.
Men de vet ikke hvor vi er.
Så de plantet en sporer i Pete Townshend,
og nå sporer de smittede oss.
- De vet at vi er her. - Herregud.
Knox.
Hvor er de nå?
- Nye likposer kommer inn... - Likposer?
Sørg for at ingen kommer inn eller ut av anlegget.
- Pappa. - Hva er det?
- Nei! - Stopp ham!
SEKTOR C-04 SMITTEENHET
Vi har et sikkerhetsbrudd.
Kom igjen!
Gå, der. Gå!
Kom igjen.
- Vi må opp med én gang. - Nei.
Jeg må hente henne.
Møt meg.
Åpne ild!
Skyt!
Fortsett å skyte.
Hallo?
Gina! Ta til høyre.
General! Løp!
- Nei! - Kom igjen!
Din jævel... Du hadde...
Din feiging.
Feiging? Kødder du?
Jeg reddet deg.
Du er ikke til å tro.
Du aner det ikke, gjør du vel?
Alle kommer til å dø her nede.
Det var ham eller oss.
Jeg beklager, og du har rett.
Jeg må ned til laben igjen.
Legg ned pistolen. Du kan ikke redde flere.
Jeg må hente forskningen.
- Jeg kødder ikke. - Hold deg unna. Jeg mener det.
- Legg ned pistolen... - Nei!
- Nei. Ikke kom nær meg. - Vær så snill.
- Hold deg unna meg. - Hør på meg.
- Hold deg unna. - Jeg drar ikke uten deg.
- Jeg gjør ikke det. La være. - Hold deg unna.
- Hør på meg. Jeg elsker deg. - Hold deg unna.
Jeg tar hånden din.
Behandlingen funker.
- Hold deg unna. - La meg ta deg i hånden.
- Vær så snill. - Ta det rolig.
Ikke kom nær meg.
Jeg elsker deg.
- La meg ta deg i hånden. - Hold deg unna.
La meg ta den.
Greit? Jeg har deg.
Jeg har deg. Du må stole på meg. Greit?
Alt er i orden. Jeg elsker deg.
Vær så snill. Vi klarer dette.
- Jeg kan ikke. - Jeg skal ta deg med meg.
Jeg tror på deg.
Jeg elsker deg.
Kom igjen.
Jeg vet at du klarer dette.
Jeg vet at du klarer det.
Og jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
Ta meg i hånden.
Greit.
Kom igjen.
Gina.
Du.
- Morgan, er du gal? - Ja, kanskje.
Men jeg drar ikke uten henne. Senk pistolen.
- Nei, absolutt ikke. - Senk pistolen.
- Gina, hør på meg. - Hun kan forvandle seg når som helst.
Nei. Sprøytene funker. Du sa det selv.
- Senk pistolen. - Men ikke varig.
Vær så snill, Gina. Jeg drar ikke uten henne.
Gjør dette for meg.
Vær så snill.
Takk. Gina!
Jeg går til laben for å hente prøvene mine.
Vi må skynde oss. Garasjen. Greit?
Vi går ut samme vei som vi kom inn. Kom igjen.
IKKE GÅ INN MENS DET GRØNNE LYSET BLINKER
Jeg tror jeg vet om en annen vei opp.
FARE
- Gina, går det bra? - Det går bra.
Det går bra.
Søren.
Herregud.
- Vet du hvor vi er? - Nei.
Nei.
- Det er en massakre. - Hva ser du?
De har sett oss. De kommer.
Pokker.
Skynd deg.
Jeg hater høyder.
Å nei.
Morgan.
Nei. Morgan!
Nei!
- Takk. - Ta det rolig, folkens.
Vi er nesten fremme.
Kom igjen!
Pokker.
Kom igjen!
Dere må fortsette.
- Morgan! - Fortsett!
Kom igjen! Fortsett, jenter.
Morgan!
Herregud!
Morgan! Kom igjen!
Hold deg fast.
Morgan!
Nei!
Hold deg fast. Jeg kommer!
Ta hånden min.
Jeg har deg.
Kom igjen.
Beklager, Morgan. Jeg kan ikke la deg dra.
Blodet ditt har noe i seg
som hindrer deg i å forvandle deg helt.
Morgan.
- I å nå full opplysning. - Morgan, hva er det han sier?
- Pokker. - Hva?
- De er ute etter meg. - Hva?
- Ironisk, ikke sant? - Morgan, vi må vekk herfra.
Du er vår pasient null.
Det betyr at du er en trussel for vår fortsatte vekst.
For fremtiden vår.
Vi må dra. Nå.
Og det kan jeg ikke tillate.
Løp!
Blodet ditt gjør deg svak, Morgan.
Du er redd for smerte.
Du er redd for det ekstreme. For å ta til deg opplysningen.
Fort.
Løp!
- Jeg kan sinke dem. - Ikke gjør dette.
- Greit? Du blir med meg. - Nei.
Skynd deg. De bryter seg gjennom.
- Redd barnet. - Hva?
Kjenner du det ikke på deg? Hun er gravid.
Er du gravid?
- Jeg elsker deg. - Janet, nei.
Janet, vær så snill.
Janet.
Nei! Janet. Vær så snill.
- Jeg elsker deg. - Janet!
Janet, vær så snill. Ikke. Janet!
Nei, vær så snill. Ikke gjør dette. Nei. Janet.
Janet!
Det gjør meg vondt.
Vi må stikke.
Faen.
Vi må vekk.
Greit?
Vi må stikke.
Morgan, vi må stikke.
Kom igjen.
Så jeg ser
hvor motorsykkelen min står.
Vi går denne veien.
Herregud.
Vi klarer det ikke denne gangen.
Fant deg. Hør på meg.
Ikke snakk sånn. Vi klarer det.
Jeg, du og barnet. Det går bra med oss.
Vi skal finne et bedre sted, men du må stole på meg.
- Greit? - Ja.
Greit.
Samme hvor liten menneskerasen blir, må vi kjempe.
Vi må fortsette å finne løsninger og tilpasse oss,
for alt står på spill.
Vår verden eller det som er igjen av den.
Menneskeheten og et barn.
Barnet vårt.
Undertekst oversatt av: Heidi Rabbevåg